Жанрово-стильові вектори розвитку української фортепіанної музики XX — початку XXI століття
DOI:
https://doi.org/10.31500/1992-5514.20(1).2024.306922Ключові слова:
фортепіанна музика, жанр, форма, стиль, тембр, електронна музика, виражальні засоби, композитор, виконавецьАнотація
Досліджено еволюцію української фортепіанної музики з XX до початку XXI століття, яка є важливою складовою культурно-мистецької спадщини України. Проаналізовано процес змін у жанрово-стильових параметрах фортепіанної музики та їхній вплив на процес формування національної ідентичності, що охоплює як відродження фольклорних традицій, так і впровадження авангардних технік. Особливу увагу приділено взаємодії українських композиторів із глобальними музичними процесами, що сприяло збагаченню музичної мови завдяки інтеграції нових композиторських технік. Також розглядаються культурні та історичні контексти, що впливали на формування стилів та жанрів у періоди авангарду, модернізму та постмодернізму. Дослідження спрямоване на підкреслення важливості постійного оновлення музикознавчих методів для розуміння інноваційних явищ у фортепіанній музиці та їхнього впливу на розвиток музичної культури.
Визначено, що фортепіанна музика XX — початку XXI століття стала значущим індикатором жанрових та стильових трансформацій у музичному мистецтві, ставши основою для новаторських ідей, що пізніше знайшли відображення у камерній та симфонічній музиці. Українська фортепіанна музика відіграла ключову роль у збереженні національних традицій, поєднуючи їх із європейськими впливами. Особливо важливим є прагнення українських композиторів поєднати фольклор та національний мелос із класико-романтичними традиціями, а також їхня здатність адаптуватися до соціальних викликів, відображаючи соціальні зміни та впливаючи на формування нової культурної ідентичності.
Посилання
Astalosh, G. L., & Sokolovskyy, Y. A. (2023). Postmodern Accents in the Works of Ukrainian Composers of the Late XX Century. Revista Romaneasca Pentru Educatie Multidimensionala, 15(2), 324–341. https://doi.org/10.18662/rrem/15.2/736
Batstone, L. (2023). “Every Kind of Art Began to Flourish”: Ukrainian music in the modernist context. Scientific Herald of Tchaikovsky National Music Academy of Ukraine, 136, 49–59. https://doi.org/10.31318/2522-4190.2023.136.276554
Frait, O. (2000). Osoblyvosti vtilennia pryntsypu prohramnosti v ukrainskii fortepiannii muzytsi [The features of implementing the principle of programmatic approach in Ukrainian piano music]. [Candidate’s thesis abstract, M. Rylskyi Institute of Art Studies, Folkloristics and Ethnology of the National Academy of Sciences of Ukraine] [in Ukrainian].
Frait, O. (2023). Phenomena of Literary and Musical Genre Migration in Ukrainian Piano Art (the Second Half of the XIXth — the First Third of the XXth Century). National Academy of Managerial Staff of Culture and Arts Herald, 3, 110–115. https://doi.org/10.32461/2226-3209.4.2023.293727
Kopeliuk, O. (2021). “24 preliudii” dlia fortepiano Ivana Karabytsia yak entsyklopediia doby ukrainskoho Vidrodzhennia (70-ti roky XX stolittia) [The “24 preludes” for the piano by Ivan Karabyts as an encyclopaedia of the Ukrainian Renaissance of the 1970s]. Problemy vzaiemodii mystetstva, pedahohiky ta teorii i praktyky osvity, 58(58), 65–95 [in Ukrainian].
Kornii, L. (2001). Istoriia ukrainskoi muzyky: pidruchnyk dlia vyshchykh muz. navch. zakl. [The history of Ukrainian Music: A studybook]. Part. 3: XIX stolittia [19th century]. Kyiv: Vyd-vo M. P.Kots [in Ukrainian].
Kozarenko, O. (n. d.). Nacionalna muzychna mova v dyskursi postmodernizmu [National musical language in the discourse of postmodernism]. Retrieved from http://www.musica-ukrainica.odessa.ua/_a-kozarenko-ethnicmuslang.html
Lihus, O. (2017). Ukrainska fortepianna muzyka XIX — pochatku XX st. u konteksti yevropeiskoho romantyzmu (zhanrovo-stylova dynamika): monohrafiia [Ukrainian piano music of the nineteenth and early twentieth century in the context of European Romanticism (dynamics of genre and style): A monograph]. Kyiv: Lira-K [in Ukrainian].
Revenko, N. (2018). Fortepianna tvorchist ukrainskykh kompozytoriv u konteksti rozvytku muzychnoi kultury Ukrainy (80–90-ti roky XX stolittia): monohrafiia [The piano works of Ukrainian composers in the context of development of the musical culture of Ukraine (1980s–1990s)]. Mykolaiv: RAL-polihrafiia [in Ukrainian].
Shevchenko, L. M. (2019). Stylovi kharakterystyky ukrainskoi fortepiannoi kultury XX stolittia: monohrafiia [Style characteristics of the Ukrainian piano culture of the twentieth century: A monograph]. Odesa: Astroprynt [in Ukrainian].
Stashevskyi, A. (2006). Osnovni komponenty ta indyvidualni rysy tvorchoho metodu kompozytora Volodymyra Runchaka [The main components and individual features of Volodymyr Runchak’s creative method]. In Dushnyi, A., Karas, S. & Pyts B. (Eds.). Tvorchist kompozytoriv Ukrainy dlia narodnykh instrumentiv: zb. mat. mizhn. nauk.-prakt. konf. (Lviv, 10.04.2006 r., LDMA im. M. Lysenka) (pp. 105–109). Drohobych: Posvit [in Ukrainian].
Tymoshchenko, N. (2018). Fahot v ukrainskii kamernii muzytsi kintsia XX — pochatku XXI stolittia: vykonavski shkoly ta kompozytorska tvorchist [Bassoon in Ukrainian chamber music of the late 20th and early 21st centuries: performing schools and composers’ creativity]. [Candidate’s thesis, Ukrainian National Tchaikovsky Academy of Music, Kyiv, Ukraine] [in Ukrainian].
##submission.downloads##
Опубліковано
Як цитувати
Номер
Розділ
Ліцензія
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by-nc-sa/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution-NonCommercial-ShareAlike 4.0 International License.
Автори, які публікуються у цьому журналі, погоджуються з наступними умовами:
1. Автори залишають за собою право на авторство своєї роботи та передають журналу право першої публікації цієї роботи на умовах ліцензії Creative Commons Attribution License, котра дозволяє іншим особам вільно розповсюджувати опубліковану роботу з обов'язковим посиланням на авторів оригінальної роботи та першу публікацію роботи у цьому журналі.
2. Автори мають право укладати самостійні додаткові угоди щодо неексклюзивного розповсюдження роботи у тому вигляді, в якому вона була опублікована цим журналом (наприклад, розміщувати роботу в електронному сховищі установи або публікувати у складі монографії), за умови збереження посилання на першу публікацію роботи у цьому журналі.
3. Політика журналу дозволяє і заохочує розміщення авторами в мережі Інтернет (наприклад, у сховищах установ або на особистих веб-сайтах) рукопису роботи, як до подання цього рукопису до редакції, так і під час його редакційного опрацювання, оскільки це сприяє виникненню продуктивної наукової дискусії та позитивно позначається на оперативності та динаміці цитування опублікованої роботи (див. The Effect of Open Access.