Художньо-виражальний простір камерно-вокальної творчості Богдани Фільц - Цзицзін, Чжан (Науковий журнал ХУДОЖНЯ КУЛЬТУРА. АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ, 2022)
Розглянуто камерно-вокальну спадщину Богдани Фільц (1932–2021), музичне мислення композиторки жанру української пісні-романсу, зокрема старогалицької пісні. Орієнтація на пісенно-романсовий стиль знаходить у її творчості особливе вираження, що походить з поетичної інтонації текстової основи та манери музичного письма. У її камерно-вокальній творчості розширено тематику і жанрові різновиди солоспівів. Для її солоспівів характерне уважне і дбайливе ставлення до вимог виконавської практики, майстерне використання усіх можливостей голосового апарату співака. Б. Фільц майстерно вибудовує саму партію фортепіанного супроводу, що завжди відіграє важливу образно-семантичну роль. Окреслено два важливі компоненти в образно-тематичному наповненні вокальної музики — громадянський та ліричний. У камерно-вокальних композиціях композиторка на рівні образно-значеннєвої картини задуму поєднує суто особисте із загальнолюдським, гуманістичним началом, тісно сплітаючи героїко-епічні характеристики з лірикою та драмою. Схильність авторки до психологічної загостреності музичних образів вокальних творів простежено через їхню філософічність, насичення драматизмом, а інколи — трагедійність. Серед поетичних строф її романсів переважають українські класичні і сучасні поети.