Реалізація ідей Р. Вагнера в кінематографі: музика як важлива складова екранного твору - Харченко, Поліна (Науковий журнал ХУДОЖНЯ КУЛЬТУРА. АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ, 2022)
Висвітлено окремі питання синтезу мистецтв, їхньої реалізації в кінематографі, ролі музики в цих процесах. Важливість поєднання останньої зіншими видами мистецтв обґрунтував у своїх теоретичних працях Р. Вагнер, використовуючи ці ідеї в композиторській практиці, зокрема у створенні музичної драми, що згодом змінила уявлення про можливості впливу синтезу мистецтв на аудиторію. Синтез музики зіншими видами мистецтва набув подальшого розвитку й дотепер його використання часто є фундаментом творчості композиторів: це дозволяє підвищити рівень міжкультурної комунікації, сприяє появі нових жанрів, стилів, течій у мистецтві, створюючи умови для оновлення композиторських технік, розширює аудиторію масових мистецьких заходів. Роль музики є дуже вагомою і в кінематографі, що як синтетичний вид мистецтва реалізував багато ідей щодо взаємодії мистецтв, озвучених німецьким композитором. Невипадково музика Р. Вагнера активно вживається в кінематографі як потужна структуротворча складова в реалізації режисерського задуму. Як результат дослідження, окреслено, що ідеї взаємодії різних видів мистецтва, їхнього впливу на аудиторію, ролі музики в цьому процесі, оприлюднені ще Р. Вагнером і реалізовані в його творчості, згодом знайшли втілення в практиці кінематографу. Окремо відзначено роль музики німецького композитора у світовому кінематографі. Вона посідає одне з чільних місць в практиці взаємодії візуального ряду та музичної складової, адже за своєю природою відповідає багатьом функціям музики в кіно, має високий рівень емоційно-почуттєвої виразності, здатна підсилити емоційну складову візуального ряду екранного твору. За своєю природою кінематограф як синтетичний вид мистецтва відповідає ідеям Р. Вагнера щодо єдності видів мистецтва і водночас — тим потребам суспільства, які виникли упродовж ХІХ–ХХ століть і актуальні дотепер. Адже його характерні риси — видовищність, масштабність, пролонгованість у часопросторових координатах, здатність виражати ідеї міфотворчості та втілювати їх у досконалих візуальних формах дозволяють ефективно застосувати єдність музики і зображення в загальній драматургії кінотвору.