Художній експеримент як проведення інновацій - Юр, Марина (Науковий журнал ХУДОЖНЯ КУЛЬТУРА. АКТУАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ, 2022)
Мистецтво є цілісною, прогресивною, функціональною та впливовою моделлю для ітерацій художника, його творчих інтенцій, самопізнання і самореалізації. У цьому процесі самопізнання художника прямо пов’язане з емпіричним досвідом, експериментуванням, пошуком нових художніх засобів вираження ідеї, контексту твору. Показано, що моделювання експерименту, а отже і проведення нновацій, визначає спрямування змін у мистецтві, які стосуються змісту, форми чи образу, естетичної рецепції, функцій, тенденцій. Фундаментальні зміни у розумінні мистейтва припадають на межу ХІХ–ХХ століть: у цей час суттєво розширюється спектр художніх практик, в яких виражене авторське бачення. Зауважимо, що у модерністських практиках превалював експериментальний дух, це сприяло генезі нових художніх систем і окреслило евристичний процес розуміння, інтерпретації, розвитку та функціонування мистецтва. Охарактеризовано принципи і підходи у художньому експерименті в епоху постмодернізму із властивим йому різноманіттям і множинністю інтерпретацій явищ минулого і сучасності. Показано, що художники через експеримент розширювали межі мистецтва, апелюючи до найновіших технологій, матеріалів, їхнього ситезу, що впливало на нівелювання видової специфіки творів. Метою роботи є дослідження нових підходів до моделювання художнього експерименту в українському живописі ХХ— початку ХХІ століття як інновації. Методологія дослідження базується на системному, структурно-функціональному, порівняльно-історичному, герменевтичному методах.